Naše rozhodnutia nie sú vždy tak dobré, ako si zo začiatku myslíme
Z-Blog![](https://odzadu.startitup.sk/wp-content/uploads/2018/08/246.jpg?x66917)
Moje dlhé vlasy viali v letnom vánku a na nich sa mi odrážali slnečné lúče. Miesta na kopcoch boli vždy moje obľúbené. Možno to bolo kvôli tebe, možno kvôli slnku, ktoré nám pred očami zapadalo, neviem. Každé leto má svoj príbeh. Je to čas, kedy sa odohráva nespočetne veľa príbehov ľudí, dobrých, ale aj zlých. A preto chcem porozprávať aj ten svoj.
Pamätám si na tvoje hnedé oči, na to, ako si sa na mňa vždy s láskou pozeral… No, vždy to nebolo, možno zo začiatku. Náš príbeh bol ako horská dráha. Raz sme boli hore a raz… Raz naopak dole. Aj keď, tých chvíľ, keď sme sa nachádzali práve dole bolo nespočetne veľa, až do samého konca. Prišlo leto. Obaja sme sa tešili a plánovali, ako si spoločne užijeme predmaturitné leto spolu. Nikdy som ťa nevidela šťastnejšieho ako počas tých dvoch mesiacov.
Okrem toho, že sme spolu vždy sledovali západy slnka som mala najradšej to čo nám obloha ponúkla, keď slnko zašlo. Hviezdy. Pri každej, ktorá vyšla či padla som si priala, aby táto naša spoločná chvíľa trvala navždy. Netrvala.
Spomínam na prvý krát, keď sme vyšli na náš kopec, obaja zadýchaný a spotení, rozložili sme si deku a ty si začal rozprávať. Nikdy v živote som ťa nepočula rozprávať o takých veciach, ako si mi rozprával vtedy. Spomínam si na tvoje slová, keď si mi hovoril o tom, ako cítiš, že mi môžeš dôverovať, o tvojich snoch, alebo o tvojej minulosti bezo mňa. Viem, že si ma ľúbil tak, ako nikoho predtým a tak isto viem, čo som pre teba znamenala a možno, aj keď si to sám nepriznáš, stále znamenám.
Život nám prinesie do našich životov rôzne situácie a okolnosti, vďaka ktorým si nie raz uvedomíme, že naše rozhodnutia nie sú vždy tak dobré, ako si zo začiatku myslíme. A tak sme z tej deky na konci leta vstali a odišli. S odchádzajúcim letom, západmi slnka, padaním hviezd odišla aj našla láska.
Nikdy však na tieto momenty nezabudnem, pretože na ne občas veľmi rada spomínam. Aj keď… Dnes už na teba nespomínam s láskou, ale skôr ako na priateľa.
Najradšej však spomínam na ten moment, keď moje vlasy rozfúkaval jemný vánok, na moju tvár dopadali slnečné lúče, pri ktorých som opretá o tvoju hruď mohla pokojne zavrieť oči a snívať.